eric2
joko
IRAK - 1991
Je to ešte dieťa.
To nie je naš problém..
Teraz to je náš problém.
Ako sa máš, malý ?
Všetko v poriadku ?
Mal som 27 rokov, keď som po prvýkrát umrel.
Pamätám sa, že všetko bolo biele.
Bola práve vojna. Cítil som, že žijem,ale bol som mŕtvy.
- Vek ? - 27.
Je tu. Starks, Jack.
Narodený vo Vermonte. Nemá tu napísaných rodičov.
Nech sa oňho postará funebrák....
Oh, Bože. On žije. Práve žmurkol.
Už som ho oznámil, aj pozostalým.
Nie, pozri na neho.
Doprdele ! No to je poplach !
Potrebujeme lekára.
Seržant Starks mal zase šťastie.
Dva centimetre napravo a nedostal by sa z toho.
Má amnéziu a bude potrebovať psychológa.
Vermont. O 12 mesiacov neskôr.
Niečo sa stalo ?
Auto nechce naštartovať.
- To je tvoja mama ? - Áno.
Ako sa volá ?
Jean.
Počuješ ma ?
Spíš ?
Snaž sa nezaspať.
Oh, Bože.
Mama?Brala niečo?
A ty sa ako voláš ?
Jackie.
Rád ťa poznávam, Jackie.
Vieš čo ?
Vykašli sa na to.
Postaraj sa, aby mama nezaspala.
Ja sa pozriem, čo je s autom.OK?
Bože !
Oh, nie.
Tak čo povieš na sneh,ha?
Nič.
Nič ?
A to je čo ?
To sú nesmrteľní. Majú meno a dátum narodenia.
- Prečo ? - Pre prípad, že by som sa stratil.
Aby som si pamätal, kto som.
Môžem si to nechať ?
Samozrejme.
Ďakujem.
Dokážeš naštartovať ?
Skúsim.
Skúšaj to stále.
Neprestávaj.
Ide.
Daj preč tie hnusné laby.
Daj tie skurvené laby z mojej dcéry.
- Mami, on opravil naše auto. - Vráť sa do auta, Jackie.
- Hneď ! - On opravil auto.
Nastúp do toho zasraného auta !
- Ako sa máš ? - Dobre.
- Kam ideš ? - Do Cannoru.
- Dobre. - Tak naskoč.
Už som myslel,že zamrznem...
Nastúp.
- Ale tam bola zima. - Áno.
Hodila by sa nejaká prsatá, aby nás trochu rozohriala.
- Cestuješ? - Áno.
Sedel si niekedy ?
Nie, nesedel.
Niečo ti poviem, starký. Je to oveľa horšie ako vojna.
- Je to horšie než čokoľvek. - Netráp sa.
Čo chce ?
Je akýsi veľmi usilovný.
Jackie a Jean. Pamätáš si ich iba z toho dňa ?
Áno.
Si si vedomý toho, že nemáme ich priezviská,
adresu pobytu
ani iný dôkaz existencie týchto osôb.
Myslím, že by som chcel počuť odpoveď, Starks.
Áno.
Poručík Harrison bol trikrát strelený.
Už bol dávno mŕtvy, kým sme tam prišli.
Jack Starks mohol maskovať útok.
To by vysvetľovalo jeho plány s tým malým dievčaťom.
- Nesúhlasím. - Počul som, že vojna ľudí deformuje.
Po útoku počas operácie Púštna búrka,môže zblbnuť každý.
Nedá sa tomu ubrániť.
- Ešte tam niekto bol. - To nebolo zlé.
Bože, môj klient tvrdí, že už raz zomrel.
- Ja nechápem. On nevie, čo sa deje.
Nepamätám si všetko, ale
bol tam ešte niekto. Ja si myslím,
že to bolo presne tak.
Ak Starks zabil policajta,
nemôže byť zodpovedný pre poškodenie mysle.
Uznáme obvineného
nevinným z dôvodu nepríčetnosti.
Jack Starks
budete odvedený do centra duševne chorých,
kde je nádej, že lekári a patričná liečba
vám pomôžu.
Ideme.
Odnes to.
Prosím. Čo robíte ?
Som tu neprávom.
- Som tu neprávom. - Tiež sa mi to tak zdá.
Ale nikto z nás s tým teraz nič neurobí.
Prosím.
Pustite ma odtiaľto.
Prosím.
- Koľko ste mu dali ? - 15 mililitrov.
- Bol tam celé tri hodiny ? - Áno.
Vytiahnite ho.
Počuješ ma, Jack.
Žmurkni, ak môžeš.
Nestratil vedomie.
Máme to zopakovať.
Nie. Uvoľnite ho.
Vezmite ho hore a kontrolujte jeho stav každú hodinu.
Ty si tým vrahom policajta, že ?
Asi to bude tak, že ?
Televízia ti prišla povzbudiť myslenie.
Som Rudy Mackenzie. Zdravím.
Ja
nemám teraz náladu na rozhovor.
Nemáš sa prečo hanbiť. Ja neverím ľudským rečiam.
Veľa zbytočných slov na úvod.
Všetko závisí od niečoho iného.
V tom je náš princíp.
Som hotový. Krátky strih. Pokračujme.
Dobre.
A ty, prečo si tu ?
Skúsil som
zabiť svoju ženu.
Nepatríš za to do väzenia ?
Áno. Ale ja som to skúšal tridsaťkrát.
Nikdy predtým som to neplánoval.
To sa vždy stalo v priebehu okamihu.
Dlho sa vyhrážala, že ma sem zavrie, no a nakoniec
to urobila.
Tridsaťkrát - to už znie šialene.
Vždy som to robil hlúpo.
Myslel som si, že po dvadsiatom raze nakoniec nájdem metódu.
Že na konci budem efektívnejší.
Dobrý deň prajem. Ako sa dnes máme ?
Pre mňa je to veľmi ťažká otázka, Dr. Lorenson,
pretože svet, ktorý mi ostal, je psychicky nestabilný
a štyria jazdci apokalypsy, ktorých som videl, mi dnes
priniesli kvety. Takže je mi to ťažko poukladať v hlave.
A vy, pán Starks ?
- V poriadku. - Všetko OK ?
Povedzte mi,
myslíte, že so mnou nie je niečo v poriadku ?
Ste ľahko nevyrovnaný.
Povedzme, že cvičím vo sne.
Stačí vám to ?
Teším sa, že ste začali s nami spolupracovať, pán Starks.
Chceme ti pomôcť, Jack. Robíme to, čo je pre teba najlepšie.
Držte ho. Prinesiem sedatívum.
Nie.
To nebude potrebné.
Odneste ho.
Podajte kazajku.
Musím potvrdiť, že v tvojej hlave niečo nefunguje.
Na ako dlho ho tam máme zatvoriť.
Oblečeme ho.
Kurva.
Pustite ma !
- Ako sa cítiš ? - Dobre.
Počúvaj,
- nechcem ťa vyrušovať. - Tak nevyrušuj.
Čo je so Starksom ?
A čo má byť ?
- Nemusíme ... - Nemali by sme skúsiť pomôcť
najlepšie ako sa nám dá ?
- Áno. - Musíme ho tam držať ?
Liek, ktorý dostane, sa mu postupne pridáva,
až kým nezmenší jeho agresívne chovanie.
Zmenší pocit nenávisti.
Zásuvka v márnici je tým najbezpečnejším miestom.
Temné kúty v podzemí, kde môžem pozorovať výsledky práce.
Ale ako ho môžeš pozorovať, keď je tam zatvorený.
Dúfam, že čas, ktorý tam strávi, je zaručenou časťou liečby.
Nemôžeš zlomiť niečo, čo už bolo predtým zlomené.
Som tu bezdôvodne.
Neviem, či vieš,, ale je Štedrý večer....
Tu nikdy nechytíš taxíka.
Ďakujem.
Nemáš kam ísť ?
Nie som si istý.
Dovoľ mi spýtať sa ešte raz. Rozhliadni sa a zváž čo povieš...
Máš kam ísť ?
Áno, mám.
Super.
Naskoč.
Kam ťa mám zaviezť ?
Neviem.
Ako to, že nevieš ?
Neviem.
Musí byť ešte nejaké iné východisko.
Ďakujem a majte sa krásne.
Perfektne.
To bola naša posledná šanca.
Čo mám s tebou urobiť ?
Nič.
Nejaké veci ma priviedli až tak ďaleko.
Kam sa chystáš ?
Zmrzneš tam. Určite nemáš ani vetrovku.
Poradím si.
Nie, neporadíš.
Umrieš zimou a ja budem mať pocit viny.
A ja mám už aj tak dosť problémov, s ktorými si musím poradiť.
Chceš drink ?
Ďakujem.
Doprdele !
Všetko v poriadku ?
Áno.
Vieš ...
Sú Vianoce...
a ja mám gauč.
Môžeš zostať u mňa.
Dám si kúpeľ.
Urob si nejaké jedlo, ak máš hlad.
Tu nie je nič na ukradnutie, tak nebuď hlúpy a neskúšaj žiadne finty.
Nie, nič nevezmem.
Volám sa Jack.
Nezaujíma ma tvoje meno.
Nechcem ťa poznať.
Dnes ti pomôžem. Ale nechcem ťa poznať.
To je čo ?
To je to najlepšie, čo sa dalo urobiť z vecí v chladničke.
Ďakujem.
Nemám otázky.
Chceš drink ?
Samozrejme.
Ak beriem do úvahy okolnosti, bolo to celkom dobre.
Máš čudné veci v chladničke.
Nehovorím iba o jedle.
- V mrazničke je kameň. - Aký kameň ?
Bol tam kameň s nápisom "plátok".
To je blbosť.
To bol bezcitný úmysel matky keď mi dala takú prezývku.
Je mi ľúto.
Si čašníčka ?
Mám na mysli ...
neviem, čo mám na mysli.
OK.
Nenávidím Vianoce.
Prebuď sa !
Jackie.
Kto sú tí ľudia ?
Kto sú ľudia na snímke ?
To som ja a moja mama.
- To je tvoja mama ? - Moment. Počkaj.
- Kde je teraz tvoja mama ? - Moja mama nežije.
Ako to, že nežije ?
Jednoducho.
Nežije. Odišla.
Kedysi dávno sa upálila, keď zaspala so zapálenou cigaretou.
Nie.
Prepáč.
Počúvaj,
sám neviem
ktorý je dnes deň ?
- Čo ? - Viem, že to znie divne.
Ktorý máme rok ?
2007.
Čo ?
Ty si kto ?
Som Jack Starks.
Vypadni z môjho domu !
- Sliedil si mi po dome ? - Nie.
Nemáš právo tu očumovať !
Pozri sa na mňa.
Viem, že to nemá význam, lebo pre mňa je to tiež bezvýznamné.
Oh, Bože.
Ak okamžite nevypadneš, zavolám políciu.
Nie. Počkaj, prosím.
Nechcem ti ublížiť. Chcem sa len porozprávať.
Ja -
tvoja mama ledva kráčala po krajnici, keď som ťa poznal.
Bola vychudnutá.
Volala sa Jean.
Prestaň !
Pozri sa. Tomu decku som udelil nesmrteľnosť. {Identifikačné známky...pozn.}
Nie.
Nie. Neurobil si to!
Jack Starks nežije.
Čo ?
Ako to ?
Nežije.
Jeho telo sa našlo na Nový rok 1993 u Pinegrovcov.
On nežije.
To nie je možné.
To je pravda.
Nezaujíma ma, kto si myslíš, že si,
ale nie si Jack Starks.
Ktokoľvek si, urobila som pre teba niečo dobrého.
A teraz toho ľutujem.
Prosím, mohol by si už ísť.
Nepamätáš si na mňa ?
Pozri sa na mňa ! Hneď odídem,ale...
Pozri sa na mňa ešte raz.
Neklamem ťa. Stretol som teba aj tvoju matku.
Nikto iný nebol na míle ďaleko.
Nevedel by som ani o tých známkach....
Prestaň a vypadni už.
Ako to, že si na mňa nespomínaš.
Nevieš, že som ...
Vypadni !
Prosím.
Zmizni už !
Jackie.
Oh, Bože.
Nechce sa mi veriť, že ste ho tu nechali na noc.
Nehovorili ste, kedy ho máme vypustiť.
To patrí medzi tvoje úlohy. Otvorte dvere.
Je mŕtvy?
Nie.
Zoberte ho okamžite hore. Je vyzimený.
Nech je tam skôr ako prídem.
Doktor Becker, keď som bol vo vašej kancelárii, chcel som povedať, že ...
Hovoril som, aby ho vybrali.
Na vašom mieste už by som viac nič nehovoril.
Jack !
Tom !
Môžem s tebou na chvíľku hovoriť ?
Čo si urobila s Jackom Starksom ?
Čo máš na mysli ?
- Nie je prítomný. - Prichádza k sebe po Loxidole.
Loxidol ? On nepotrebuje také silné lieky.
A ty to vieš odkiaľ ? Po jednom stretnutí s ním.
On nepotrebuje také lieky.
Mám iný názor.
Podľa mňa to nie je dobrá metóda.
Si si istá, že chceš výjsť s takým obvinením ?
Nikoho neobviňujem.
- On je úplne vychudnutý. - To sa stáva po obmedzení slobody ?
Nie. Počúvaj.
On neskončí ako Ted Casey.
Neviem, čo s ním chceš urobiť, ale nedovolím ti to.
Ľudia sa nedajú preprogramovať. Aj keby si použil neviemaké lieky.
Bože. Neodpustíš mi ?
Len preto, že tebe sa nepodaril Ted Casey, to neznamená,
že všetci ponesieme porážku.
A teraz, ak dovolíš. Sú Vianoce, spomínaš ?
Vitaj.
Ahoj, Boback.
Mám radosť, že si prišla.
- Robím to rada. - Ahoj !
To je auto. A teraz ukáž na loptu.
Veľmi dobre.
Podržím to.
Bolo to dobré. Si silný.
Chcem, aby si zostal so mnou ešte chvíľku.
Raz sa to podarí.
Pohár vody.
- Pohár vody. - Prosím.
- Aké lieky mi dávate ? - Upokojujúce.
Hovorila si niečo ?
Hovoril som, že tie lieky sú upokojujúce.
Dobre si spal ?
- Nespal som, že ? - Spal si skoro celý deň.
Je 26. decemra, Jack.
- Ako sa cítiš ? - 26. decembra ?
- Presne. - Rok 1992 ?
Áno. Svieti slnko a ty si na zemi.
Dúfam, že ty sám to vieš najlepšie.
Kto ty, do čerta, si ? Moja mama nežije.
Jack Starks nežije.
Vypadni !
- Dal si ma tam.... - Kam ?
Tam, do tej prepážky. A potom -
obliekol si ma do tej divnej vesty
Museli sme ju použiť, aby sme ťa zvládli.
To nebolo zvládnutie.
Na to je naše zariadenie.
Pokojne.
Nemysli si, že nerozpoznám realitu..
Trpíš halucináciami.
Viem, aká je pravda.
Obliekaš ma do kazajky a natlačíš do zasranej prepážky.
To nebol sen.
Neviem, čo tým chceš dosiahnuť.
- Ja nie ... - Musím priznať, že
som zatiaľ nemal taký ťažký prípad.
Pred niekoľkými rokmi som mal pacienta.
Volal sa Ted Casey.
Ted znásilnil sedemročné dievča.
Jeho právnik ma prosil, aby som dával naňho pozor, pretože
po svojom beštiálnom čine zobral svoju obeť do lesa, kde ju zabil.
Ted nikdy nešiel do väzenia.
Pretože všetci, vrátane mňa, tvrdili, že je chorý.
Takže ho poslali sem.
Istého dňa sem prišlo malé dievčatko s matkou, aby odviedli príbuzného.
Ted z nej nespustil oči.
Hľadel ako straka na zlato. Asi vieš, čo mám na mysli.
Spýtal som sa ho vtedy,
či si pamätá, ako bolo oblečené dievča, ktoré zavraždil.
-Ach áno-, odpovedal.
Pamätám si.
Pamätám si to veľmi dobre.
To boli jeho posledné slová.
Čo máš s tvárou ?
Bol som neopatrný.
To už sa nezopakuje.
Pomodlím sa za teba, Jack.
Možno ti Boh pomôže, keď lieky prestanú pôsobiť.
Si si istý, že vieš, kde ho nájsť ?
Jack !
Čo robíš, Jack ?
Čo chceš so mnou urobiť ?
Chcela som ťa poprosiť, aby si sa so mnou vrátil.
A čo ak nebudem chcieť ?
Spýtala by som sa ťa určite - prečo ?
Lebo nie som blázon.
To, že máš vidiny, neznamená, že si blázon.
To znamená, že si rozrušený.
Nepôjdeš do väzenia, lebo tvoj stav to nedovoľuje.
Nezabil som toho policajta.
Iba si to nepamätám.
Stráca sa rozdiel medzi tvojimi fantáziami a skutočnosťou.
Tá vaša skutočnosť je skurvená - a nie moja myseľ.
Jack !
Chcela by som ti dať otázku, môžem ?
Odkedy ľudia odtiaľto prosia o čokoľvek ?
- Zapáliš si ? - To si sa chcela spýtať ?
Chcela som sa spýtať,
ako pokračuje tvoje liečenie u doktora Beckera.
Dobre.
Dúfam, že by si mi povedal, keby to bolo inak.
Prečo ? Čo by si urobila ?
- Kázala by som mu prestať. - Neviem, či chcem, aby prestal ?
Čo sa deje ?
Snaží sa zo mna urobiť inú osobnosť!.
Ideš ?
Lebo tu zamrzneme.
Môžu ti ublížiť, ak ťa chytia na úteku.
Čo ty vieš o svinstvách, ktoré s nami robia v pivniciach ?
O akých svinstvách ?
- Vieš, o čom hovorím. - Neviem.
Vieš.
Kazajka.
- Aká kazajka ? - Skurvený šuflík.
Nebav sa so mnou ako s debilom. Vieš o čom hovorím.
Viem,
že ťa tam zatvárajú.
Viem, že ťa tam pchajú.
A zvyšok je ako výlet.
Dobré prázdniny.
Nechcem tam zomrieť.
Smrteľnosť je iba vec, s ktorou si mal do činenia.
Umieranie počas štyroch dní.
To sa mi podarilo dohodnúť. Našli moje telo po štyroch dňoch.
O čom sa rozprávate ?
My
sa rozprávame o možnosti cestovat do budúcnosti..
Lebo o tom sme sa rozprávali, že ?
Áno.
Ak sa chceš niečo dozvedieť, keď tam si, len sa jednoducho upokoj.
Alebo zošalieš.Alebo sa vyliečiš.
Vidím celý čas to svinstvo z minulosti.
Ale to je iba svinstvo z minulosti.
Sústreď sa na to, čo potrebuješ teraz.
- Ako sa odtiaľ dostanem späť ? - To nebude problém.
- Prečo ? - Doktor Lorenson už niečo plánuje.
Začal ma podozrievať, keď ma tam prestali vkladať.
Ženy.
Čo ešte musím vedieť ?
Môžeš sa s nimi ďalej zaoberať.
Samozrejme, že sa môžeš zabiť,
ale hovoríš, že aj tak je to možné.
Prosím, pokračujte, pán Mackenzie.
Pripojil som sa k svetovej obchodnej organizácii.
O akom pripojení hovoríme ?
To nie je normálne. Ale.
Oni ma prosili,
aby som predsedal ich organizácii zorganizovaných.
Predsedal organizácii zorganizovaných.
- Áno. Počuli ste o nich? - Nie, nepočul.
Lebo taká organizácia neexistuje, ty debil !
To nie je pravda. To bezpečne nie je pravda.
Poprosili ma, aby som im predsedal.
A ak si o nich nepočul, to znamená, že sa dobre maskujú.
A zvyšok si o tom myslí čo ?
Ja
viem, že oni existujú.
Ako to?
Keď som bol v golfovom klube, tá organizácia naberala členov.
To je fakt, pán Starks ?
Áno.
Lebo ak nie, tak vám to nepomôže, Mackenzie.
To je pravda. Prísne tajná.
To som vedel.
Tí malí hajzlici sú všade.
Oni vyberajú najlepších, Mackenzie.
- Pokojne, pán Starks. - Som pokojný, pozrite sa.
Stále nám to hovoria. Buď pokojný.
Prikazujú mi byť pokojným. Ako tu mám, kurva, byť pokojný.
Pozrite sa na to miesto. Prebuďte sa, ľudia !
Rozkazy prichádzajú iba zhora. Nie je dôležité, kde si, Mackenzie.
Nech žije organizácia.
Nech žije organizácia zorganizovaných.
- Nech žije organizácia. - Prosím, posaďte sa, pán Starks.
Nie !
Nepočúvate ma. Nepočúvate ani jeho.
Sadni si, Mackenzie.
Starks.
Si naozaj neznesiteľný.
Ale máme na to metódu.
Budeš menej nervózny, menej tu budeš sedávať.
Pokojne.
Prosím, vystúpte z auta s rukami nad hlavou.
Je nejaký problém, poručík ?
Problémom je to, že ideš príliš pomaly.
Výjdi z auta s rukami nad hlavou.
Hej, starký.
Žiješ ?
Srdečná vďaka.
Zatvor oči.
Počkáš sekundu?
Máš dobré nervy.
Takže!
Jack Starks zomrel po údere do hlavy prvého januára 1993.
Ako ? Ako som umrel ?
Nepovedali.
To znamená, že mi veríš ?
Neviem, čomu verím.
Čo si sa ešte dozvedela ?
Málo.
Istý doktor, volal sa Becker, používal podivnú liečbu duševných chorôb
u svojich pacientov v sedemdesiatych rokoch.
Bola pri tom aj lekárka, volala sa Lorensonová.
Pomáhala mu pri výskumoch.
To som nevedel.
Celá tá správa bola šitá hrubou niťou.
Becker sa priznal, že robil testy na pacientoch.
Skurvysyn.
Zasraný skurvysyn.
Musím sa dozvedieť, ako som zomrel.
Nemocnica existuje už dlho.
Môžeme tam ísť a zistiť, či tam je niekto,
kto vie, čo sa naozaj stalo.
Dobre.
Ďakujem, že mi pomáhaš.
To asi ja som viac nenormálna, že ?
Je mi ľúto, ale nemôžem vám povedať nič viac o smrti vášho strýka, pán Starks.
- Užívali tabletkovú liečbu. - To mi nič nehovorí..
Iba toľko je napísané v papieroch.
A lekári ? Doktor Becker. Doktorka Lorensonová.
Doktorka Lorensonová je tu celú dobu. Bola tu aj v dobe, keď tu bol váš strýko.
Určite vám bude nápomocná.
A čo s Beckerom a Hopkinsom ?
Doktor Hopkins umrel.
A doktora Beckera nepoznám.
A nie je ani adresa na doktora Beckera ?
Je nejaký konkrétny dôvod na také otázky ?
Strýko bol moja jediná rodina, ktorú si pamätám.
Nejak dlho sa usmieva.
Zdravím, som Beth Lorensonová.
Teší ma.
Rád vás poznávam.
- Zdravím. - Jackie Price.
Posaďte sa.
Prepáčte. Vyzeráte presne ako on.
Dobre ste ho poznali ?
Zapamätala som si ho najlepšie zo všetkých pacientov.
Prečo ?
Na záver dokázal, že som zmenila názor na mnoho vecí.
- Pomohol mi. - Naozaj ?
V čom ?
- Pracovala som s malým chlapcom. - Boback Casdy ?
- Áno. - Kto to bol ?
Syn mojej priateľky. Odkiaľ o ňom viete.
Čítali sme o ňom, keď sme hľadali informácie o jeho strýkovi.
Pomohlo vám to ?
Bolo to komplikované.
Podarilo sa mi ho uzdraviť Vďaka jeho rade.
Ako.
Aj to bolo komplikované.
To už bolo veľmi dávno.
Dovolíte sa mi na niečo spýtať ?
Viete, ako umrel môj ujo ?
Áno. Myslím, že to bol úraz hlavy.
Áno. Ale ako sa to stalo ?
Neviem.
Neviete ?
Myslíte si, že doktor Becker bude vedieť viac ?
Áno. Doktor Becker bude vedieť viac.
- Neverím tomu, čo povedala. - Ani ja.
Poď. Musím ešte niečo urobiť.
Kam ideme, Jack ?
To je tá izba.
Sem vešali kazajku.
Vlastne práve teraz som tam zatvorený.
Vieš čo ? To nebol najlepší nápad.
Nemali by ste tu byť.
Práve odchádzame.
Nepoznám ťa odniekiaľ ?
Neviem. Mal by som?.
Určite si poznal môjho strýka.
Jack Starks.
Bože. Pravdaže.
Ste úplne rovnaký. Mohol by ste byť jeho duchom.
Určite.
- Pamätáš sa naňho ? - Presne.
Bol to pekný chlap.
Nevieš, ako umrel ?
Nie.
Pamätám sa, že našli jeho telo.
To je všetko, čo si pamätáš ? Damon.
Odkiaľ vieš moje meno ?
Viem o tebe všetko, Damon.
- Áno ? Áno.
- Ty hajzel. - Čo to kecáš ?
- To si bol ty ? - O čom to hovoríš ?
Vieš, o čom hovorím. Dostal po hlave. To vyzerá na teba.
Neublížil som mu. Prisahám. Nič som mu neurobil.
Čo sa tu deje ?
Počkaj, kámoš.
Tu nemáte čo robiť!.
Damon. Je čas na tvoje lieky.
Poďme naspäť.
Skúsim zistiť viac...
Koľko máme času ?
Neviem.
Ničomu nerozumiem.
Poďme !
Môžeš u mňa do rána zostať.
Ak nechceš,
Zoberiem to osobne.
Áno ?
Chceš sa napiť ?
Čas mi uteká.
Nezaujíma ma to.
Musíš sa vrátiť.
Neprosila by som ťa o to.
- Jednoducho sa musíš vrátiť. - To nie je také jednoduché.
Ja to neriadim.
Tak
začni.
Vráť sa ku mne, Jack.
Nepomôžem ti, kým nepomôžeš ty mne.
Mám jedinú šancu na tom mieste.
Čo ?
Nerozumieš.
Pomôž mi to pochopiť.
Ja
vidím veci, ktoré sa nedejú teraz.
A som schopný ich vidieť, keď som tam zatvorený.
Kedy sa dejú ?
V roku 2007.
A čo myslíš, ktorý rok je teraz ?
To nie sú vidiny. Viem, že je rok 1992.
Ako teda vyzerá ten rok 2007 ?
Napriek zdaniu priveľmi sa neodlišuje.
Budúcnosť sa nelíši ?
Nie.
Nie pre mňa.
- Myslíš, že cestuješ v čase ? - Počúvaj.
Nie všetci sú tu nenormálni.
Napríklad ?
Mackenzie ?
Hovoril ti, že skúsil zabiť vlastnú ženu ?
Zatvoril sa vo vlastnom dome,
bol tam dva mesiace a skoro prišiel o život,
preto sme ho sem priviezli.
Žena ho nechala kvôli inému mužovi.
To ma nezaujíma. Nemám na to čas.
Musím sa odtiaľto dostať.
To všetko sú tvoje predstavy.
Áno ?
A čo je s Bobackom ?
To sú tiež vidiny ?
Odkiaľ o ňom vieš ?
Sama si mi povedala.
Videl som ťa.
Myslela si si, že niečo o ňom viem, tak si to povedala.
Odkiaľ o ňom vieš, Jack ?
Pobvedala si mi to.
Viem, že niečo v tebe verí, že to, čo hovorím, je pravda.
Musí.
Neviem, odkiaľ poznáš Bobacka.
Ale tvoje myšlienky sú vidiny.
Nie.
Priniesol som cigarety.
Lorensonová povedala, že žena ťa nechala kvôli inému, preto si ju stratil.
Ďakujem.
Teda,
nechcem ju vidieť.
Som tu, pretože oni povedali, že mám neurotické problémy.
Tak sa teda pýtam,
kto nie je neurotik ? Ak sa naozaj nad sebou zamyslí ...
Ktorý život je neustále dobrý ?
Jamail?
Hovorila si niekomu o mojich stretnutiach s Bobackom ?
Samozrejme, že nie.
- A nikto sa nepýtal ? - Nie.
Povedala by som ti.
Ako sa máš ?
Pripravený na prácu ?
Jackie.
Ahoj.
Už sa toho začínam báť.
Hovor mi o tom.
Bože. Chceš ?
Chcem toto.
Musíme sa ponáhľať.
- Našla som niečo o tom chlapcovi. - Áno ?
O Bobackovi.
Lorensonová mu pomohla počas liečby elektrošokmi.
V 1992-hom,to ešte nevedeli.
To jej musíš povedať.
Beckerov dom je tu neďaleko.
Našla som ho na mape.
Asi tuto.
- Si si istá ? - Áno.
Volala som včera, aby som sa uistila.
Poďme teda.
Dobrý deň.
Hľadáte doktora Beckera ?
Áno.
Tak ako to tam funguje,há??
Nepamätáš si ?
V čom môžem pomôcť ?
Neviem, a môžeš ?
Poznáme sa ?
Myslím, že áno.
Si syn ?
Nie.
Nie syn.
Úsmev, doktore !
Vyzeráš, akoby si uvidel ducha.
Ako je to možné ?
On predsa umrel pred rokmi v nemocnici.
Áno, zabil si ho. Že ?
Nezabil som ho.
Liečba ho dotlačila k samovražde.
Nezabil som sa. Umrel som na úder do hlavy.
Ako sa to stalo ?
To, čo si pamätám posledné, keď ho tam vsadili, bolo to,
že on -
- že ty si sa posadil a začal si hovoriť mená.
Aké mená ?
Ľudí, ktorým som chcel pomôcť.
Ktorí to boli ?
Nathan Piecadski.
Jackson McGregor.
Ted Casey.
Neprosil som zaňho.
Za žiadneho z nich.
- To boli kriminalisti. - Boli sme pacienti.
Boli sme pacienti.
- Áno, ale tiež kriminalisti. - Moment !
Hovoríš, že som odtiaľ vyšiel a povedal tie mená ?
A myslíš, že kto mi o nich povedal ?
Ty.
Som teraz v tom boxe.
Nerozumiem.
Striehneš sám na seba, kámoš.
Ja som ťa nedostal do nemocnice.
Pumpoval si do mňa lieky.
Posadil si ma do boxu v márnici.
Chcel som ti iba pomôcť.
Za moc to nestálo.
Všetci sme mŕtvi, Jack.
Čo sa deje ?
Musím si sadnúť.
Jack.
Dobre.
Keby to bolo posledný raz...
Čo ?
Keby to bol posledný raz ...
- Aká bola tvoja adresa ? - Čo?
Keď si bola deckom, stretli sme sa.
Akú si mala adresu ?
21/40 Lordmir Way.
Jack !
Drž sa !
Keby to bolo posledný raz...
Jack.
Videl som ťa.
Viem, čo si robil svojim pacientom.
Videl som ťa v budúcnosti.
Hovoril si mi o Piecadskom.
Jacksonovi a McGregorovi.
O Tedovi Caseyovi.
Povedal si mi to.
Oni zostali s tebou.
Všetci sme zostali.
Zháňame ťa.
My všetci.
Lovíme ťa.
Poľujeme na teba.
Môžem
poprosiť o kúsok papiera.
Papier a pero. Chcem niečo napísať.
Počúvaj, tvoj pacient Boback má záchvaty epilepsie.
Preto má poruchy reči.
Kto ti to povedal ?
Nikto mi to nemusel hovoriť.
Sám som na to prišiel.
Nie je zaostalý. Má záchvaty padúcnice.
Terapia
elektrošoková.
Používaj ju u neho.
Nikto si nedovolí dávať elektrošoky deťom.
Nevedela som, že mal záchvaty. Ale ak je to tak, vyšetrím ho.
To najlepšie stanoví diagnózu epilepsie.
Nie. Boback je kamarátkin syn.
Nikdy by som tak neriskovala.
Ty budeš riskovať.
Vydrží to.
Dala som mu nejaké sedatíva.
Urobím to len raz.
Nastavila som nízky výkon.
Chceš tu zostať ?
Áno.
Výborne.
Nastavím stále napätie.
Stlačím to tlačidlo.
Nastav ho na menej.
Dobre. Najnižšia možná hodnota.
Začíname.
Koniec. Stačí.
Už je dobre.
Boback.
Ako sa cítiš ?
Môžeš povedať ahoj, Boback ?
Ahoj, Boback.
Už je dobre.
Čo mám urobiť ?
Chcem, aby si ma niekam zobrala.
Je to uzavreté oddelenie, nemôžem to urobiť.
Musíš.
- Prosím. - Koľko času potrebuješ ?
Len niekoľko hodín.
Dnes v noci umriem.
Rozhodnutie bolo prijaté.
- Chceš, aby som išla s tebou ? - Poradím si.
Ahoj.
Pamätám si na teba.
Ja na teba tiež.
Poď. Na dvore je zima.
Oh, Bože, ako sa máš, Jackie ?
Dobre. A čo tvoja mama ?
Tiež dobre.
Mohol by som s ňou hovoriť ?
Mami !
- Ahoj, Jane. - Ahoj.
Poznáme sa ?
To je muž, ktorý nám opravil auto.
Ten, na ktorého si kričala.
No.
Potrebuješ niečo ?
Ty niečo potrebuješ.
Choď sa pohrať do snehu, Jackie.
- Prečo ? - No tak, choď.
Dobre.
Neviem ako to povedať, aby to nevyzeralo ako nenormálne.
Teraz to nebude mať žiadny zmysel.
Ale ...
Všetko, čo ti chcem povedať je v tom liste.
To je naozaj ...
veľmi dôležité, aby si tomu uverila.
Pretože
bude veľmi zle,
ak neuveríš.
Dobre. Prečítam to.
Vsetko?
Áno.
Plátok, to je pekná prezývka.
Volaj ju tak stále.
Myslím, že to má rada.
Hej.
Počkaj.
Buď slušná, Jackie.
Dobre.
Jack.
Všetko je v poriadku ?
Drž sa.
- Vsaď ma do kazajky. - Ako to myslíš ?
To je jediný spôsob, ako sa tam dostanem.
Jack.
Ideme. Musíš mi pomôcť.
- Dobre. - Áno.
- Držíš sa. - Áno.
Drž !
- Čo sa stalo ? - Pošmykol sa na ľade.
Odnesme ho. Pozor na hlavu.
Čo hovoríš ?
Hovorí, že ho musíme vsadiť do kazajky.
Poznám predpisy. Nemôžeme to teraz urobiť.
Robme, čo žiada.
Mal som 27 rokov, keď som prvýkrát zomrel.
Pamätám si, že všetko bolo biele.
Bola vojna. Cítil som, že žijem, ale bol som mŕtvy.
Občas si myslím, že prežívame určité veci len preto, aby sme
mohli potom povedať, že sa stali.
Nikomu inému sa to nestávalo. Stávalo sa to iba mne.
Občas žijeme, aby sme mohli byť iní.
Nie som blázon.
Aj keď si mysleli, že som.
Žijem v tom istom svete, ako oni, iba ho vidím trochu šedivejší.
Som presvedčený, že ty tiež.
Zajtra nájdu moje telo.
Môžeš to skúsiť ak mi neveríš.
Videl som život po vlastnej smrti.
A hovorím ti to, lebo je to jediný spôsob, ako pomôcť tebe a tvojej dcére
nájsť si lepší život.
Jean,
istého dňa zaspíš s horiacou cigaretou, zhoríš a odídeš navždy.
Tvoja dcéra bude vyrastať podobným smutným životom,
a bude za tebou smútiť.
Strašne.
Život môže byť občas iba počiatkom vedy o smrti.
A môže náhle skončiť.
V najmenej očakávanej chvíli.
Vážnou vecou v živote je to aby človek uveril,
že v živote nikdy nie je neskoro.
Upozorňujem ťa, Jean, že nie je dôležité, ako presne udalosti vyzerajú,
lebo lepšie vyzerajú cez deň, než keď spíš.
A keď umieraš, je len jedna vec po ktorej túžiš najviac.
Chceš sa vrátiť.
Všetko je v poriadku ?
Samozrejme.
- Máš na tvári krv. - Áno, viem.
Pošmykol som sa. Ale prežijem
Idem práve do nemocnice. Chceš vziať ?
Bol by som rád.
- Nastúp. - Dobre.
Ďakujem.
momentík...
Ahoj.
To je milé. Bav sa dobre.
Áno. Počúvaj, mami.
To nie je najlepší čas na rozhovor. Som na ceste do práce.
Dobre, zavolám neskôr.
Ďakujem. Šťastný nový rok.
Prepáč.
V poriadku.
Nič sa nestalo.
Ako sa cítiš ?
Teraz už lepšie.
Koľko máme času ?
preklad : bugsy+joko
<>